ХАЙД, ДЖЕКИЛ И АЗ = Епизод 5 =
Успокой се.
Знам, че си ядосан. Само че… и аз също.
Опитал си се да я премахнеш? Това е долно.
Чанг Хана плака снощи.
Знаеш, че не мога да оставя жените да плачат.
Ако я разплачеш отново… Мъртъв си!
Ако пак нараниш лицето ми, мъртъв си!
Не смей да ги пипнеш.
Нито нея, нито договора. - А ако го направя?
Ако пак го направиш… Ще използвам последното си оръжие.
Ще й кажа…
кой съм всъщност.
Съвсем си загубил ума си. Полудял си. Ти си напълно откачил!
Объркан си, иначе не би посмял да прекрачиш границата.
Притежавам всичко, включително и къщата.
Забрави ли най-важното правило? Да не се правим на другия.
Използва палеца ми, за да се правиш на мен.
Да не мислиш, че съм безсилен? Да не искаш да се правя на теб?
Не правете това, директор Гу! Защо се ядосвате?
Това не ви е присъщо. - И защо мислиш съм ядосан?
Този идиот ме изнудва да разкрия кой е,
а аз не мога да го спра.
Сякаш съм в ръцете му! - Проявете търпение.
Просто го слушайте, докато намерим д-р Канг.
Веднъж щом я намерим, ще се погрижим за Робин и Хана.
Как е възможно това?
Отне ми 5 години да стигна дотук.
А той ще провали всичко за една секунда!
Дано не е нанесъл непоправими щети. Просто спазвайте правилата засега.
Не ме интересува, ако ще и само засега да е!
Да го оставя да превземе половината ми живот?
Ами ако Робин пак ни докара неприятности?
Ами ако наистина разкрие кой е?
Директор Гу.
Изплашихте ме!
Това е корен от дървото на късмета.
Подарък…
Нека ти разясня набързо този договор.
Ще бъдеш призрак в тази къща.
Призрак? - Никой да не те вижда или чува.
Не се пречкай и не притеснявай хората.
Не навлизай в чужда собственост.
И накрая ще си тръгнеш като призрак.
Постарай се този ден да е по-скоро.
Посещавай д-р Юн Теджу всяка сутрин в 9.
Без въпроси и възражения.
Каза каквото искаше и не ми даде шанс да кажа и дума.
Този договор…
Вие ли написахте този договори?
Да не би… някой друг да е бил?
Няма кой друг да е! Аз го написах и го заверих!
Значи сте написал всяка една дума?
Разбира се.
Дори и това?
Забавлявай се тук! Ще бъде забавно и ще ти хареса!
Робин… наистина!
Наистина ли… сте написали всичко това сам?
Казах ти! Не се излагай на опасност.
Не се наранявай, нито се разболявай.
Не си прави грешни догадки.
Не ме интересува дали трупата ти ще успее, стига да не е пред мен.
Моля? - Просто не го прави пред мен.
Казвам го за своя безопасност, не твоя.
Запомни го.
Не се наранявай.
Не ми пука дали си ранена, стига да не става пред очите ми.
Забавлявай се в къщата ми.
Изчезни незабавно от дома ми!
Какво, по дяволите, е това?
Какъв противен идиот.
Да преговорим.
Да се върнем към старите правила засега.
Дните са за мен, а нощите - за теб.
Какво?
Каза, че ще е само докато открият д-р Канг.
Мамка му!
Кажи на Соджин да дойде веднага.
Какво ще правиш? - Точно това ще го питам.
Довел е жена в къщата, която дели със сбърканото си его?
Тя не е коя да е, а свидетел по случая.
Единствено тя може да му помогне да открие д-р Канг.
Дори и така…
Тя не може да се навърта около Соджин и оня идиот.
Забрави ли последната каша, която той забърка заради момиче?
Добре, имам новини за вас.
За работата ли? - Бинго.
Утре тръгваме на нощно пътешествие до Чонгсон.
Чух, че там вали силен сняг.
Много ясно. Да не си очаквал дъжд?
Аз съм за! - Да вървим!
Да не губим време и да се захващаме за работа.
Чанг Хана? - Тя е директор на цирковата трупа.
Тя е новото гадже на директор Гу.
Ново гадже? И как го разбра?
Директор Гу рискува собствената си безопасност заради нея,
а и знам, че я беше уволнил.
Защо иначе ще я наема пак?
Това не значи, че се срещат. - Инстинктът ми не ме лъже.
Предпочитам да не се съгласявам.
Мисля, че е този. - Да се обзаложим ли?
Хубаво. - Добре тогава.
Проследи Чанг Хана тогава.
Влизай.
Имам задача за теб. - Каква?
Провери си съобщението, а това е ключът за стаята ти.
Слушай ме внимателно.
Телефонът е мой, изключил съм твоя.
И не ми пипай палеца.
Добре.
Съсредоточи се!
Ако случайно се събудим като другия,
в случай на стрес, ако заспим или загубим съзнание…
Твоята точка?
Освен ако не стане инстинктивно, стой настрана.
Ще видя. - И да спиш.
Ще видя.
И гледай Чанг Хана да не те хване. - С това нямам проблем.
Това включва факта, че живееш тук и кой си всъщност.
Това е директор Гу Соджин.
Кой ме следва? Да не е онзи мъж?
Какво да правя?
Глупачка. Дори не е разбрала, че я следвам.
Това съм аз, Робин! Робин!
Кой? Роб…
Робин?
Някой да ми помогне!
Аз съм!
Извинявай, да не те уплаших?
Наистина ли те уплаших?
Извинявай.
Помислих…
Помислих, че беше онова ужасно копеле.
Наистина съжалявам.
Челото ти…
кърви.
Готово.
Тук ли си отседнала?
Да, но само докато хванат престъпника.
Но… ти не живееш сам? - Не.
Това е къщата на Соджин.
Какво е това?
Скицирах някои идеи за ново представление.
Чудех се какво ти липсва, и виждам, че не можеш да рисуваш.
Трябва ли ти художник?
Какво ще кажеш за мен?
Имам много свободно време.
Безработен с много свободно време. Знаех си.
Спи по цял ден и се размотава нощем.
Сигурна съм, че нещо трябва да се промени.
Добре, хубаво. Да те пробваме.
Наистина ли? - За първи път ти е, нали?
Да нарисуваш няколко картинки не е всичко, ясно?
Усещане за всеобхватност, за композиция,
усещане за поправяне… Необходими са всички тези умения.
Ще се справиш ли? - А заплащането?
Не мога да ти плащам много.
Средната заплата е около 100, Ниво "А" - 400-500 хиляди вона.
Ниво "B" са 200-300, а "C" струва около 150 хиляди.
Програмата е тук, но фонът трябва да се оформи…
Имаш ли сценарий? Това ще ти струва повече.
Искаш ли да подпишеш договор с агента ми?
С кого?
Фантастична приказка за дракон Аниматор Робин!
Този Робин…
е онзи Робин?
Учонг.
Робин е тук.
"Ей"? - Копеле такова!
Къде беше? Защо поне не се обади?
Всичко ти е наред, а не се обади нито веднъж!
Ей, пусни го. Ще го убиеш накрая.
Учонг, много съжалявам.
Не постъпи правилно. - Не постъпих правилно.
Ще изчезнеш ли пак?
Вероятно. - Моля?!
Не, няма! Обещавам.
Мислех, че изчезна заради мен.
За какво говориш? Решила си, че е заради теб?
Татко ми каза, че си изчезнал,
защото съм те задушавала и не си могъл да ме търпиш.
Бях само трета година в гимназията.
Ти беше първата ми любов.
И когато реших, че си изчезнал заради мен…
не можеш да си представиш колко зле се чувствах.
Добре, спри да плачеш.
Просто така се случи.
Що за отговор е това?
Питам те как и кога се върна,
а ти ми казваш само "Просто така се случи"?
Кое е момичето?
Коя си ти?
Какви са ти взаимоотношенията с моя Робин?
Това… - Не, не искам да знам.
Знам, че не може да е важно.
Ще ти разкажа за мен и моя Робин.
Това може да отнеме цяла нощ. Проблем ли е за теб?
Какво имаш предвид с цяла нощ? - Няма ли да стоим цяла нощ?
Моля, ела и седни. - Да, благодаря ви.
Ето, пийни. - Благодаря.
Нека аз ти налея.
Какво ще кажете да си направим снимка?
Нека снимам вас двамата.
Едно, две…
Аз…
гледах как този мъж отива в армията два пъти.
През първите 2 години от отсъствието му
мислех, че е в армията. И когато той не се върна,
помислих, че ще стои там още 2.
Толкова време съм го чакала.
Откога се познавате?
Дори на пръв поглед, не може да е повече от… седмица?
Десет дни?
Месец?
15 години. - 15 години…
15 години?
Ти сериозно ли?
Какво значение има времето? Ни най-малко не е важно.
Гу Соджин си е същият както винаги, нали?
Станал е още по-голям трън.
Грижил се е за себе си много внимателно цели 5 години.
Но съм много щастлив. Върна се и отново сме тук заедно.
Ще се върнеш ли на работа? - Да, разбира се.
Но… госпожицата, която доведе… наистина, коя е тя?
Моята спасителка.
Тя е спасила теб? Не обратното?
Мислиш, че едно "съжалявам" ще те измъкне?
Като се правиш на сладка, ще ти се размине?
И аз мога да се привързвам.
Аз съм прекрасна, щом се привържа!
Но стане ли дума за привързаност…
Робин е такъв спрямо мен.
Той е просто прекрасен!
Слага смешни очила и прави ето така.
Той има най-сладките трапчинки.
Върни ракетата, за да спре алармата.
Това копеле!
Какво ми е на стомаха?
Как съм се прибрала снощи?
Мостът на Ангела
Кога е нарисувал всичко това?
Извинявай, Хана.
Не пипай!
Много мразя мъже, които се опитват
да се възползват от мен, когато съм пияна.
Мога да го направя!
Мога…
да го направя!
Ела с мен в работилницата.
Работилница? - Два дена и една нощ!
Не мога да рисувам през деня. - Как така не можеш?
Аз съм шефът тук, а ти си част от екипа ми.
Добре, ще те заведа.
Какъв сладур…
очарователен си.
Ало? - Защо още не си слязла?
Време е за срещата ти с д-р Юн Теджу.
Да, вече слизам.
Какво ще правя?
Трябва да идем в болница "Ханкьол". Има сутрешен сеанс с д-р Юн.
Какво ми е на стомаха? Гади ми се.
Да не е разстройство? - Пихте снощи.
Колко? - Цяла нощ.
С кого? - С Чанг Хана.
Съжалявам, че закъснях.
Хубаво. - Съжалявам.
Смърди на алкохол.
Колко ли е изпила? - Какво правя?
Робин вероятно помни всичко. - Не си губи времето.
Извинете.
Видяхте ли ме да се прибирам снощи?
Трябваше да заключиш.
Тръгвай. - Да.
Какво? Задръж.
Соджин е бил облечен с анцуг? - Да.
Абсурд. И като дете не е обличал анцуг.
Той е истински мъж.
Истински мъж ли? - Да. Две жени го набиха снощи.
Набили го? - Дори коленичи.
Коленичил е?
Коленичил, ама буквално?
Да, първата го наби, задето беше с качулка,
а втората го претрепа, докато беше на земята.
Той работи здраво и неуморно, което значи, че е силен,
а позволява на жените да го бият.
Вярно е истински мъж.
Сигурно си е загубил ума.
Продължи да го следиш. - Вече съм пратил човек.
Изглеждате добре тази сутрин. - Наистина ли?
Да не се срещате с някого? - Да се срещам ли?
Боже… Не!
Добре… щом трябва да ви кажа…
Малко?
Божке, какви ги говоря? Направо съм откачила.
Направете се, че не сте чули това.
Нервна ли сте? - Да.
Да започваме ли?
Първо… Не се плашете и просто гледайте.
Това е заподозреният.
Според показанията ви, ето записа от скелето във Венецианския салон.
Добре, и сега…
концентрирайте се върху екрана.
Господин Ан Сонгун?
Аз съм от участъка в Кангнам. Може ли да поговорим?
За случая на д-р Канг ли се отнася? - Да.
В този момент…
сте в арт галерията.
В стаята няма никой друг и е много тихо.
В безопасност сте.
В тази стая… имате възможност да правите каквото искате.
Можете…
да видите всичко.
Добре…
Спрете тук.
Съсредоточете се.
Много бавно… ще си спомните.
В безопасност сте. Поемете си бавно дъх.
Не се притеснявайте.
Аз съм създал този свят
и няма да ви отведа на опасно място.
Никога.
Вярвайте ми. Отворете сърцето си заради мен.
Всички онези ужасни спомени…
Ще ги изтрия всичките заради вас.
Не е защото не ви вярвам.
Не вярвам на себе си.
Не е ли така с повечето пациенти, които идват при вас?
Хората страдат от сърдечна и душевна болка, защото не си вярват.
Да, права сте. Това е много точно.
Затова… Имам нужда да ми вярвате.
Кой е…
онзи мъж?
Това е нашият техник. Защо питате?
Нищо, просто той…
Ънчан. Срещата ми свърши.
Тъй като отнема три часа, ще сме на пътя към 8.
Ако пак нагласиш тая тъпа аларма…
Мъртъв си.
Какъв сухар.
Хана каза, че харесва забавни мъже с чувство за хумор.
Моля те, забрави за станалото снощи. Не съм такъв човек.
Не съм. Може ли да не идваш в работилницата?
Какво унижение!
Колко унизително.
Вече забравих.
Значи ще се престориш, че станалото снощи не е било, нали?
Дойде. - Влизай, студено е.
За да съм честен, много се вълнувам. - Наистина ли?
Винаги съм искал да отида на нещо подобно.
Да вървим!
Хана, дръж се здраво.
Какво има? - Някой ни следваше.
Кажи на Соджин за това, ясно?
Добре.
Изгуби го. Пикапът заседна в снежна пряспа.
Хана.
Хана!
Стана инцидент, един човек е ранен.
Не, оставете това.
Кажете ми къде е най-близката болница.
Да.
Да, разбрах.
Помогнете ни! Мисля, че е припаднала.
Можете ли да ми кажете какво стана?
Буден ли си?
Добре ли си?
Какво става тук?
Чанг Хана?
Виждаш ли ме?
Робин.
Робин? Тя да не ме нарече Робин?
Какво има? Робин, боли ли те някъде?
Робин…
Тя ме нарече… Робин.
Стой тук, ще повикам лекаря.
Къде… съм?
В Чонгсон сме.
Не помниш ли?
Чонгсон… като в квартал Кангуон?
Робин.
Робин!
Разберете колкото се може по-скоро.
Да.
Е? - Не може да дойде заради снега.
Пътищата са блокирани. - А полицията ще дойде ли?
Не, не могат.
Вижте, клиника! Трябва да е тук!
Първо…
Трябва да ви кажа нещо, преди да влезем вътре.
Художникът, с когото Хана се е озовала тук…
чух, че е известен автор на анимации.
Това ли имаш да кажеш? - Не.
Всъщност, този мъж… е близнакът на директор Гу.
Какво? - Близнак му е?
Какво правиш?
Вече съобщих за инцидента и говорих с детектива.
Съобщила?
Хана! - Хана!
Божичко, директор Чанг! - Те какво правят тук?
Да, добре съм. - Има снежна буря.
Всички пътища са блокирани. - Буря?
Блокирани?
Радвам се да се запознаем. - И аз.
Слушали сме много за вас.
Вие и директора…
Какво говоря?
Толкова много си приличате с директор Гу!
Чух, че се казвате Робин?
Какво е това? Откъде знаят за Робин?
Да оставим закачките за после. Той не е на себе си в момента.
Да, детектив Нам. - Детектив Нам?
Питахме в полицията в Чонгсон.
Щом пътищата бъдат почистени, ще тръгнем.
Но… сигурна ли сте, че не ви боли някъде?
Да, добре съм. - Какво имаш предвид с това?
Това копеле се опита да те убие!
Да я убие?
Дай да говоря с него. - Тихо.
Да.
Да, той е с мен.
Да.
Ало?
Аз съм. - Робин?
Да, какво има? - Казах, аз съм.
За какво говориш? Сега е времето на Робин.
Не е Робин, аз съм. Осъзнай се.
Вие си този, който трябва да се осъзнае.
Или да си легне, ако трябва.
Какво!
Провери телефонния номер. Чий номер виждаш?
За какво говори той?
Защо телефонът на директора е у теб? - Робин знае ли ми паролата?
Не, не я знае.
Той не знае паролата, господине. - Кой съм аз?
Директор Гу.
В Кангуон-до съм. Бързо ела. - Кангуон-до?
Какво търсите там? - Аз…
Не съм дошъл аз тук, а Робин! И то не сам, а с Чанг!
През това време сте станали себе си?
Как така? - Сигурно съм припаднал.
Престъпникът ни е последвал дотук. - През целия път дотам?
Съобщихте ли в полицията? - Чанг е говорила с детектива.
Добре, аз ще направя същото.
Ало?
Ще дойде, щом почистят пътищата
и не иска да съм сама. - Не се тревожете.
Съмнява ме да е знаел къде сте, че да ви последва.
Добре. - Какво?
Но… къде е отишъл?
Срамува ли се от непознати?
Само да си затворил…
Трябва да останете там тази вечер. - Какво?
Защо? - Полицията не може да стигне дотам.
Пътищата са блокирани.
Изглежда престъпникът наистина я е последвал.
Ами ако нещо друго се случи на Чанг Хана?
Трябва да останете с нея тази вечер. - Тук е и цялата циркова трупа…
Всички са тук и на всичко отгоре мислят, че съм Робин!
Тогава се преструвайте на Робин.
Какво? - Само за днес. Само за тази нощ!
Робин.
Как да го направя?
Как да се правя на Робин? - Усмихвайте се.
Да се усмихвам? Че защо?
Робин.
По телефона ли говори?
Докторът каза, че си добре и можеш да тръгнеш с нас.
Ела с нас там, където сме отседнали. Наблизо е.
Добре… мога да издържа.
Само за днес.
Звучи чудесно. Къде сте отседнали?
Боже…
Гласът ти е точно като на директор Гу.
Мамка му!
Къде е?
Аз съм Робин.
Аз съм Робин… Този проклет боклук, Робин.
Добре ли си?
Не, не съм добре.
Има ли още много път? - Не, почти стигнахме.
Щом сме в Чонгсон,
в х-л "Роуан Ризорт" ли ще бъдем? Има хубаво СПА?
Не, не в курорта.
И по-скоро е мотел.
Това…
не е мотел.
Тук сме! - Най-накрая пристигнахме!
Вие сте тук!
О, Боже мой! Чанг Хана!
Толкова време мина! - Защо не идваше?
Как си? - Радвам се да те видя!
Толкова ми липсваше!
Здравей! - Радвам се да те видя!
Не мога да остана тук тази вечер.
Ела веднага. - Пътищата…
Вземи хеликоптер! - Не мога.
Направи го!
Какво, по дяволите?
Какво е това?
Къде пак изчезна твоят художник? Чак толкова ли се срамува от хора?
Добър въпрос.
Къде може да е?
Какво има?
Козата?
О, стига, сладка е!
Здравей!
Кученце!
Толкова си сладичко!
Виж, не е ли хубав?
Не каза ли, че харесваш кучета?
Какъв сладур…
Какво правеше навън?
Търсех тоалетната. - Тоалетната?
Ето там е.
Влизай. - Не ме бутай!
Моля те, не ме бутай.
Стреснах ли те? Съжалявам.
Добре, ще те оставя на спокойствие. - Чакай.
Моля те, не си тръгвай.
Моля те.
Какво ти става днес?
Сякаш не си на себе си.
Не обичам да съм на тъмно.
Но ти си нощна птица, която спи денем.
Малко ме е страх от тъмното.
Дори спя на светната лампа.
Така ли? За първи път ли си на такова място?
Да.
Спри да ми говориш.
Тръгна ли си?
Не, тук съм. - Не можеш да тръгнеш, разбра ли?
Искаш ли да ти изпея песен?
Добра идея.
Да, моля те, попей ми.
Продължи да пееш това и ще те убия.
Изпей ми нещо друго.
По-добре се скрий, защото може да ти видя кичурите.
Защо ми го причиняваш?
Виждам, че богатите наследници реагират по-особено.
Ето, хвани ми ръката.
Да вървим заедно?
Виж всички тези звезди!
Звезди, как ли пък не.
Въздухът е толкова свеж. - Свеж, как ли пък не.
Как си се справял досега, след като те е страх от тъмното?
Докторът от клиниката каза, че си ме носил през планината.
Носил съм те през планината?
Нищо чудно, че ме боли гърбът.
Благодаря ти.
Че ме спаси отново.
Врабчето казва!
Трябва да кажеш "чурулик". - Как пък не.
Гъската казва? - Що за шега?
Квак-квак. - Ще загубя.
Котката казва? - Мяу.
Робин, така ли си прекарваш времето?
Колко сладко. Какво каза? Не мога да те чуя.
Казах, че не те чувам.
Котката казва?
Мяу.
Кучето казва? - Джаф-джаф.
Пилето казва? - "Пи-пи".
Зарежи.
Прасето казва? - Зарежи, казах!
Грух-грух.
Хипопотамът казва?
Не знаеш ли как казва хипопотамът?
Добре, нека ви представя официално.
Запознайте се с нашия художник, който ще рисува скиците ни.
Да го аплодираме!
Художник?
Видях скиците ви, много са впечатляващи.
Чух, че сте автор на комикс? - Работата ви ми хареса.
Я чакай, ти си му фен?
Не можем да не си пийнем, когато имаме знаменитост в къщата!
Не, не можете. Не можете да пиете още.
Той ще скицира концепцията за новото ни представление.
След вечеря.
Така ли?
Разбирам.
Съжалявам, но забравих скицника с рисунките ти.
Можеш да нарисуваш набързо една, нали?
Аз…
Имам нужда да съм сам, за да рисувам.
Затова ме извинете за момент.
Той е истински артист.
Ако случайно се събудим като другия,
в случай на стрес, ако заспим или загубим съзнание…
Да?
Държа ли на пиене? - Дали държите?
Как бих могъл да знам? Никога не сте бил пияч.
А Робин? - Е, той е сериозен пияч.
Това исках да знам. Защото съм пълна противоположност на този идиот.
Добре, време е Робин да се появи. Този боклук…
Успокой се, успокой се…
Наистина изглеждаш като него.
Изглеждаш точно като Тепал.
Кой е Тепал?
Мамка му!
Кой да знае, че държа на толкова алкохол?
Имам наистина голяма поносимост към алкохол.
Д-р Канг ще да е шарлатанка. - Защо още не сте заспал!
Защото не мога.
А и почвам да изтрезнявам.
Тогава по-добре не го правете? - Да не правя кое?
Не си лягайте.
Утре следобед имате среща. И баща ви ще присъства.
Ами ако се събудите като Робин?
На това ли викаш решение?
Защо се смееш? - Благодарение на Робин, се напихте
и дори отидохте на среднощно пътуване.
Само ако знаеше какво още правих… - Какво друго?
Грух-грух. - Моля?
Грух-грух? - Забрави, затварям.
Студено е!
Понеже сме на открито, май е по-студено, отколкото в Сеул.
Това е топло.
Няма ли да е вкусно, ако си опечем сладки картофи на огъня?
Толкова е хубаво!
Опитай.
Какво?
Най-накрая се усмихна!
Някои жени си цапат лицата нарочно, за да разсмеят другите.
Направих го нарочно, за да те разсмея.
Беше неудобно, нали?
Изглеждаше смутен и не на място тази вечер.
Благодаря ти, че дойде с мен.
Чувствах се в безопасност, знаейки, че си до мен.
Дори всички в групата да са добри хора…
понякога се случва да се страхувам.
Защо?
Защото те винаги ме гледат и питат дали ще сме добре.
Искат да ги убеждавам, че нещата ще се наредят.
И всеки път им казвам,
"Аз ще се погрижа за всичко. Можете да ми имате доверие."
Така се опитвам да ги убедя.
Но истината е…
че всеки път, щом ме попитат…
се чувствам, сякаш сърцето ми ще изхвръкне от гърдите.
Страхувам се.
Благодаря ти.
Благодаря ти, че си тук с мен.
Не, всичко е наред, добре съм!
Наистина, добре съм.
Трябва да съм наистина пиян, за да правя това.
Ти наистина си…
много добър човек.
И затова…
те харесвам.
Харесвам те.
Превод: s.sawyer Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015